** ANGELLS FALL ** made by sabian
Fir-ar să fie !
Chestia asta e o mizerie.
Pare că a cedat o garnitură. Tu ce crezi ?
Da, păi, nu știu.
Te îndreptai spre parc ?
Vroiam, dar mașina mea a avut alte planuri.
Da, se pare că te-ai ales cu o garnitură stricată.
Cât crezi că o să coste ?
Câteva sute de dolari.
Și trebuie s-o comand în Jackson,
iar asta va dura câteva zile.
- Câteva zile ? - E vreo problemă cu asta ?
Trebuie să înțelegi că Angels Fall e un orășel.
Aprovizionat cu diligența, după cum se vede.
Scuze, dar nu mă așteptam să rămân aici.
Dacă ai nevoie de un motel, Mayfield e puțin mai jos.
Curat, cu prețuri rezonabile.
Rezonabil se încadrează în opțiunile mele de preț.
- Mulțumesc, d-le... - Drubber. Mac Drubber. Spune-mi Mac.
Lynt te poate duce. Merge chiar în Mayfield.
Nu. Știi ceva ? Am condus destul.
Probabil e mai bine să merg pe jos.
Pot să-ți las bagajele la moțe.
Mersi.
Amândurora vă mulțumesc. Pa.
- Drăguță. - Da, totuși cam slabă.
Femeile din ziua de azi se cam înfometează.
Friptura e specialitatea zilei.
Cu piure de cartofi, mazăre și biscuite.
O să iau un ceai, mersi.
Vrei să faci niște bani ?
Te-am văzut privind anunțul.
Sînt doar în trecere.
Chiar căutați un bucătar ?
Cel vechi a fost concediat acum câteva zile.
- Joanie. - Ce ?
E cineva aici pentru slujbă.
Ea e patroana.
- Apropo, eu sînt Linda-Gail. - Eu sînt Reece.
Am văzut anunțul în geam.
- Reece și mai cum ? - Gilmore.
- Știi să gătești Reece Gilmore ? - Da.
Ca meserie sau ca să ai ce pune în gură ?
Amândouă.
- De unde ești ? - Din Boston.
Ai venit de departe să-ți cauți o slujbă.
Mașina mea s-a stricat, așa că sînt blocată aici.
De când ești pe drum ?
E relevant ?
Cam de un an și-un pic.
Poate că e timpul să te oprești undeva.
Următoarea comandă, sandwich cu friptură, potrivit prăjită
cu ceapă, ciuperci, cartofi prăjiți și salată de varză.
Dacă Doctorul nu moare după ce mănâncă ce-ai gătit, slujba e a ta.
Vino în spate.
Bună.
Gata comanda.
Ruben, un sandvici cu salată.
Fă-l repede.
O să-ți dau 8 dolari pe oră.
Deschidem la 6:30, așa că trebuie să fii aici la 6:00.
Servim micul dejun toată ziua.
Joanie, stau doar până îmi repară mașina.
Și apoi ? Cât de departe o să ajungi fără bani ?
N-ai fi acceptat o slujbă dacă nu erai falită.
Prânzul e de la 11:00 la 3:00. Cina de la 5:00 la 7:00.
La ultimul schimb, bucătarul curăță cuptorul, grătarul și închide.
Nu plătesc ore suplimentare.
E un apartament în spatele restaurantului.
Nu e mare lucru, dar dacă îl vrei, o să-ți scad chiria din salariu.
Nu pot să închid.
Pot să deschid. Pot lucra orice schimb.
Pot să lucrez la dublu, dar... nu pot să închid. Îmi pare rău.
- Ți-e teamă de întuneric ? - Cam așa ceva.
Destul de corect. Ce zici de apartament ?
Am să mă cazez în Mayfield.
Bine, cazează-te acolo.
Mereu angajezi străini ?
Toți sînt străini mai devreme sau mai târziu.
Ia ceva de mâncare din partea casei.
- Vrei să-ți fac camera ? - Nu, mersi.
E mai plin decât într-o sâmbătă după amiază obișnuită.
Toți au venit să vadă bucătarul cel nou.
Mac.
Doc.
Chiar și șeriful a venit să arunce o privire.
Unii au început să pună pariu.
Pete crede că fugi de lege.
Mac crede că de un soț abuziv.
Eu ? Cred că cineva ți-a sfâșiat inima în Est.
- A nimerit vreunul dintre noi ? - Nu, scuze.
Doar călătoresc.
E ceva aici.
În ochii mei, ți se citește pe față inima sfâșiată.
Apropo de sfărâmătorii de inimi.
Îl cheamă Brody. Vine de 3 ori pe săptămână. Bacșiș 20%.
- E scriitor. - Ce fel ?
Lumea zice că lucrează la un ziar în Chicago ca reporter, dar a fost concediat.
Acum scrie cărți polițiste.
Unde ai învățat să gătești așa, d-șoară ?
La Institutul Culinar din Vermont. Și un an în Paris.
- Eu sînt Reece. - O să mă întorc la micul dejun.
Mersi, Doc.
- Ne mai vedem, Doc. - Ne mai vedem, Doc.
Mersi.
Bună. Tu trebuie să fii fata cea nouă.
Îmi stai în drum.
Energică fata nouă.
- Reece. - Reece.
O fată cu nume de tip. Îmi place asta.
William Butler. Lucrează la Circle K Ranch.
I se spune Lo, prescurtarea de la "Lothario,"
și și-a primit porecla când era adolescent
și și-a petrecut viața băgându-se în patul femeilor pe o rază de 100 de mile.
- Și îmi spui asta pentru că... - Păi, a venit să te vadă.
Nu cred că e ceva de văzut acum.
Ești tânără, femeie și liberă. Atât contează.
Nu-ți face griji, nu caut un bărbat, temporar sau permanent
și mai ales unul care-și folosește măciuca drept busolă.
- William. - Mamă.
- Salut, Brody. - Salut, Mac.
Ce crezi despre noua bucătăreasă a lui Joanie ?
Mâncarea e bună.
Nu mă refeream la asta.
I s-a stricat mașina și stă la motel. Plătește numerar zilnic.
Lipsa cărții de credit nu înseamnă că nu vrea să lase urme.
10 parai că o vrăjește și-o bagă în pat într-o săptămână.
Pun pariu cu tine doar ca să te bag la cheltuieli.
Mergi spre casă ?
- Ești cam sperioasă. - Nu. Da, nu te-am văzut.
Te superi dacă merg cu tine ?
Sînt bine.
Am putea lua câte o bere. Ai putea să-mi spui povestea vieții tale.
Povestea mea n-ar merită prețul unei băuturi.
Te lași greu.
Poate altă dată, bine ?
Ar fi grozav.
- O să țin minte. - Mersi pentru ofertă.
Cu plăcere.
Trebuie să plec.
Lo te-a ținut trează noaptea trecută ?
Are reputația că ține la tăvăleală.
Habar n-am. M-a condus doar până la colț.
- Ce e, pauză de cafea ? - Reece nu s-a culcat cu Lo.
Fără supărare, asta e o tradiție secretă a orașului ?
Adică, dacă a fi târfă face parte din slujbă,
ar trebui să fac mai mult de 8 parai pe oră.
Clauza asta e voluntară.
E foarte drăguț, dar nu s-a întâmplat nimic.
Asta prima dată.
- E supărată pe mine ? - Nu, e supărată pe toată situația.
L-a iubit pe Lo de când erau copii și el a iubit-o, de asemenea.
Dar felul lui de a se destrăbăla prin vecini,
l-a făcut să nu se mai gândească la ea.
Aș fi dorit să nu se mai prostească și să-mi dăruiască niște nepoți.
Lynt a sunat pentru mașina ta. I-a venit piesa.
Grozav.
După răspunsul tău "călduros"
că nu prea ai bani.
Ce zici de un avans pe două săptămâni ?
- E foarte generos. - Generos, pe dracu.
E felul meu să te agăț, măcar pentru o vreme.
Păi dacă rămân, nu mai merge să stau la motel.
Vrei apartamentul ?
- Hai să-l vedem. - Bine.
E chiar la colț.
Iată-l.
Ar trebui făcut curat.
Și zugravit.
Are o lumină decentă.
Și chiria e la începutul lunii.
Aș prefera să plătesc săptămânal.
- Pentru mine nu contează. - Mersi pentru tot.
Nu e nevoie de gratitudine.
Lasă-mă să-ți spun ceva.
Nu-mi place să depind de cineva, dar tu ești
cea mai bună bucătăreasă pe care am avut-o.
Și vreau să profit de asta.
Mai ales dacă n-o să fugi într-o noapte
și să mă lași la pământ.
Am să te întreb direct :
- Ai încălcat legea ? - Nu.
Nu prea cred.
Lumea de aici a început să speculeze.
Deschide-l.
E superb !
Știi, cu mult timp în urmă am făcut o greșeală.
M-am măritat cu un bărbat care era doar chipeș.
Arată al dracu de bine, dar n-a fost bun pentru mine sau pentru băiatul nostru.
Odată ce am plecat, nu m-a căutat niciodată.
Nimeni nu mă va cauta.
Atât trebuie să știu.
Uite cheia.
N-am să te las la pământ.
Și dacă va trebui să plec, am să te anunț înainte.
Destul de corect.
Voi fi jos.
- O să-ți aduc o cutie. - E în regulă.
Durează doar o secundă.
Mac ?
D-le Drubber ?
Mersi !
Îți pot deschide un cont.
Joanie mi-a dat un avans.
N-am nevoie de cameră, dar voi luă harta.
Un cadou de casă nouă.
- Imediat, Brody. - Mersi.
Reece se mută în apartamentul din spatele celui a lui Joanie.
Momentan.
De ce n-o ajuți să-și ducă lucrurile ?
- Te-a cam pus în lumină. - Da.
Chiar ești o fată de oraș.
A fost un rateu de camion. Ar trebui să fii aici în sezonul de vânătoare.
Scuze.
Și asta completează partea de distracție a programului ăsta.
- Apropo, eu sînt Reece. - Știu.
Eu sînt Brody.
Mulțumesc că nu ai pus nici o întrebare.
- Ai fi răspuns ? - Nu.
Te holbezi.
Mi-am aruncat un ochi.
Priviri furișe egal holbare.
Scuză-mă, deformație profesională. Observare de scriitor.
A fost foarte nepoliticos din partea mea.
E în regulă.
Îmi poți dedica următoarea carte.
Cine decide ce e nepoliticos, totuși ?
SPN.
Societatea de Prevenție a Nepoliteții.
Nu s-au desființat ?
Nu, își continuă munca îl locuri secrete prin toată țara.
- Și ce scrii ? - Cărți polițiste.
- Scrii vreuna acum ? - Acum fac cercetări.
Încerc să găsesc locul perfect pentru o crimă.
Mă gândesc la un loc sus în parc.
Nimeni nu-i pe acolo așa devreme primăvara.
O prinde, o împinge și ea cade mult, mult.
Nu ucide femeia.
Încerc să te îndepărtez de clișeele evidente.
Oricine se crede scriitor.
Mersi. Pune-o acolo.
Dacă vrei să plec, spune-mi doar.
Vrei ? Să pleci ?
Pot să merg la baie ?
Desigur.
Nu, poate aștepta. Care e specialitatea astă seară la Joanie ?
Probabil ceva prăjit cu cartofi.
Mi-am uitat laptele.
Ne vedem mai târziu.
- Salut, Doc. - Salut, Brody.
Salut.
Uite cei 10 dolari pe care ți-i datorăm.
- Doamne ! Oh, Doamne ! - Reece, ești bine ?
A ucis-o. El a ucis-o. Am văzut.
- Am văzut. E moartă. - Ce ? Cine e moartă ?
Am văzut. N-am visat. Nu era Ginny la rîu.
- Cine e Ginny ? - Nu, cealaltă femeie.
L-am văzut omorând-o !
Nu te înțeleg. Ce s-a întâmplat ?
Respiră adânc.
Am văzut un șoim. Aveam binoclul.
Mă uitam împrejur și era un cuplu,
care se certă și el a trântit-o jos.
- Trebuie să plec de aici. - Termină de povestit.
- L-am văzut ștrangulând-o. - Du-mă acolo.
Nu.
- Ar putea fi în viață. - Nu, e moartă.
Nu mai putem face nimic pentru ea acum.
Am să-l sun pe șerif de la cabana mea. E chiar peste deal.
Nu l-am putut vedea bine. Avea ochelari de soare și șapca.
- Era portocalie ca pălăriile vânătorilor. - Bine.
Și era cu spatele la mine.
Ea avea părul brunet său castaniu...
Cred că era castaniu și drept.
Ai zis "Ginny."
Semăna cu Ginny ? O prietenă de-a ta ?
Nu, nu e Ginny.
Bine. Și bărbatul ?
- Era alb ? - Da.
Cum avea părul ?
Cum am zis, avea șapcă. N-aș putea spune.
Și tu, Brody ? Ai văzut ceva ?
Nu, eu coboram pe munte.
Am văzut-o pe ea fugind, dar nimic altceva.
Scuzați-mă.
Da, da, plec acum.
Trebuie să mă duc acolo.
- Au găsit ceva ? - Nu. Încă nimic.
Arată-mi încă o dată pe harta unde erai.
Aici.
- Chiar aici ? - Da.
E o distanță cam mare de unde erai tu și cuplu.
Ăsta e locul.
În regulă. O să le spun ajutorilor.
Am înțeles că mașina ta e la reparat.
Da, va fi gata în curând.
O să am nevoie să mai stai în oraș o vreme.
Din fericire doar câteva zile.
Dacă îți mai amintești ceva, anunță-mă.
Nu-ți face griji, Reece. O s-o rezolvăm.
Mersi.
Eram pe Old Ridge cam la 90 de metri de aici
când m-am întâlnit cu ea.
Bine, te sun mai târziu.
Și mai se spune că cerbii sînt inofensivi.
Haide, te duc acasă.
- Tu ai scris asta. - Da. Păstreaz-o.
Știi, pot să merg pe jos.
Îmi pare rău că ți-am provocat atâtea necazuri.
Ai dreptate. Acum urcă-te.
Poți să fii și mai nesimțit și insensibil ?
O femeie a fost ucisă azi.
Strangulată. Ai înțeles ?
În loc să fii scandalizat,
sau să dai dovadă de omenie, tu ești impertinent.
Te porți de parcă nu contează. Ei bine, contează. Ea contează.
Du-te dracu !
Mă întrebam dacă ai avut vreodată un temperament normal.
Și pentru informarea ta, tipii sînt incapabili să fie impertinenți.
Data viitoare spune "aspru." Ăia merge.
- Ești un bărbat iritant și confuz. - Și ăsta merge.
Reporterii n-ar trebui să fie mai drăguți ?
Ca să obțină informații de la oameni ?
- Nu mai sînt reporte. - Oh.
Sînt un scriitor impertinent.
Dinți. Știam că-i ai, dar nu-i văzusem.
Ți-e foame ? Pentru că pot să fac ceva.
- Nu. Se face târziu. - N-o să dureze mult.
Altădată.
Nu vreau să fiu singură.
Nu știu dacă ți-a mai spus-o cineva, dar chiar știi să gătești.
Am auzit niște zvonuri.
- Unde ai învățat ? - În Paris.
Dar deja ști asta pentru că Doc ți-a spus.
De fapt, Mac i-a spus lui Doc.
Încă n-ai prins ritmul orășelului, nu ?
Nu prea vorbești despre ține prea mult.
N-am băgat de seamă că tu să dai vreo informație.
Ce vrei să știi ?
- Ai fost însurat vreodată ? - Aproape. Nu.
De ce aproape ?
Pentru că eram prea devotat slujbei mele.
Și m-a părăsit pentru un broker.
- Și tu ? - Nu.
De ce nu ?
Prea devotată slujbei. Punct.
Te-ai gândit vreodată să-ți deschizi propriul restaurant ?
Da, demult, dar sînt fericită că gătesc acum.
Aș fi și mai fericită dacă aș convinge-o pe Joanie să ia ingrediente mai bune.
Toți de la Joanie vorbesc despre noi acum.
Da, mi-au văzut mașina parcată afară.
Ceea ce era o slujbă comodă de parcare,
s-a transformat int-o afacere scandaloasă.
Se pare că e sportul local să speculezi despre oameni.
Că pariul tău cu Mac
că Lo o să se culce cu mine într-o săptămână ?
- Poate că începi să prinzi ritmul. - Poate.
- Salut. - Rick.
- Brody. - Ai găsit-o ?
- N-am găsit nimic. - Ce vrei să spui ?
Nici un cadavru. Nimic.
Poate că a aruncat-o sau a îngropat-o.
O să cercetăm, dar nu există nici un semn de luptă.
Nu înțeleg.
Era întuneric, dar o să mă întorc dimineața acolo.
Între timp o să mă duc la secție și-o să dau niște telefoane,
să văd dacă vreo turistă sau rezidentă lipsește.
Cabana lui Joanie e mai sus. Poate ar trebui să te duci acolo.
Dacă cineva a fost acolo, va fi ușor de zis.
Nu vreau să-ți faci griji pentru asta, Reece.
- Astă seară nu mai e nimic de făcut. - Bine.
- Mersi, Rick. - Mersi.
- Poftă bună. - Mersi.
Mersi.
Poate a nimerit în alt loc. A zis că se întunecase.
Dacă vrei să te întorci acolo, putem merge mâine.
- Serios ? - Da, dar dacă nu vrei...
Nu, nu, vreau. Probabil că am indicat direcția bine.
- O să vedem, bine ? - Bine.
Pe curând.
Hei, Brody. Nu știam că vă întâlniți.
Cina e o interpretare greșită ca întâlnire.
Când vine cineva nou în oraș, trebuie să mă asigur că e curat.
Corect.
Trebuie să-ți spun ceva despre Reece.
Nu e drăguț.
Acum vreo doi ani lucra într-un restaurant
și a fost împușcată într-un atac.
A fost singura supraviețuitoare.
Iisuse.
Anchetatorul șef a zis că a fost în contect cu ea aproape un an,
dar apoi a dispărut.
Evident că e ceva ce nu vrea ca lumea să știe.
Când cineva trece printr-o traumă ca asta...
Halucinează ?
Nu, dar pot reacționa de neînțeles.
Crezi că minte în legătură cu crima ?
Nu, absolut că nu. Dar voi avea nevoie de niște dovezi.
Un cadavru, ceva.
Între timp, voi continua cu cercetarea persoanelor dispărute,
poate apare cineva care să corespundă descrierii dată de Reece.
Trebuie să plec. Deb o să-mi rupă capul.
Deja am întârziat la cină.
- Vroiam doar să știi. Atât. - Mersi.
Nu pot face asta iar.
-'Neața ! -'Neața.
- Bună. -'Neața.
- Lo ne-a spus. - Ce v-a spus ?
Rick a fost la ferma unde lucrează Lo,
întrebând dacă lipsește cineva.
I-a spus despre crimă pe care ai văzut-o.
Toți prietenii tăi au fost uciși așa.
Așteaptă. Ce i-a spus Rick lui Lo ?
Rick i-a spus despre crimă pe care ai văzut-o la rîu.
- Și de cea dinainte, în Boston. - Nu-i de mirare că ai fugit.
- Bună treabă, Linda-Gail. - De ce ? Ce-am spus ?
Deci, cine știe ?
Mai degrabă aș spune, cine nu știe ?
- Cred că știu și depsre... - Rick n-a găsit încă cadavrul.
Nu înseamnă că n-o să-l găsească.
Mă gândesc la ce se gândește toată lumea, cum te descurci ?
Aș fi vrut să-mi spui despre Boston.
- Nu e ceva despre care să vorbesc. - Destul de corect.
Pleci din oraș acum ?
Majoritatea timpului sînt o scorpie încăpățânată,
dar știu cum e să treci printr-o situație nenorocită.
Ai nevoie de tip ca să-ți găsești un loc doar al tău.
De unde ai știut că Angels Fall era al tău ?
N-am știut.
Era doar un loc mai bun decât de unde veneam.
Apoi, m-am trezit într-o dimineață și era al meu.
De atunci nu mai m-am uitat în urmă.
Ai nevoie de ceva timp ?
Brody mă va duce înapoi la rîu.
Du-te toată ziua. O să am eu grijă.
E un loc bun să mori.
Nici un loc nu e.
Serfiul avea dreptate. Nue nici un semn de luptă.
Spune-mi ce s-a întâmplat.
- Ea stătea aici... - Nu.
În Boston.
Noaptea aia trebuia să fie petrecerea-surpriza de plecare.
Începeam o nouă slujbă de bucătar șef la un restaurant nou.
Nu aveam viață personală, doar lumea de la Maneo.
Și aia era familia mea.
Când am trecut prin ușa din spate,
am știu că e ceva îngrozitor.
D-zeule !
Nu !
M-a împușcat. De 2 ori.
Apoi a împușcat-o pe prietena mea, Ginny.
Și eu n-am făcut nimic.
Am privit-o cum moare. Apoi am așteptat să mor și eu.
Nu puteai face nimic.
Rick ți-a spus toate astea pentru că nu mă crede.
- O să vorbesc cu el. - O să vin cu tine.
Nu. Mersi.
'Neața.
Mă întrebam dacă ai noutăți.
Știrea bună de care se bucură toți în Angels Fall,
e că nu lipsește nimeni.
Care să corespundă cu femeia descrisă de tine.
Nu știe nimeni încă că lipsește. A trecut doar o zi.
O să continui cercetarea.
Crezi că mi-am imaginat asta.
Cred că ai avut câțiva ani nenorociți.
N-are legătură cu asta.
Arăți destul de bine ca să mănânci acolo, Slim.
Dacă ce ai văzut a declanșat ceva în tine ?
Ceva care te-a făcut să proiectezi trecutul în prezent ?
- Cum ar fi ? - Ceva ce te-a supărat și te-a speriat.
Cum ar fi o ceartă.
Poate că femeia de la rîu doar se plimbă,
când tu coborai pe potecă.
Nu.
- Rick ? - Bună, dragă. Frumoasă surpriză.
Ea e soția mea, Debbie. Soarele vieții mele.
Debbie, ea e Reece Gilmore.
Încântată de cunoștință, Reece.
Îmi pare foarte rău să aud de necazurile tale.
Știu ce-am văzut, șerifule.
Femeia aia e moartă.
Reece, intră.
Ce-a zis Rick ?
Nimic.
Lasă-l să-și facă treaba. Nu fi deprimată.
Haide, vreau să-ți arăt ceva. Afară.
Credeam că o să trec peste asta,
o să muncesc, o să merg mai departe.
Și acum m-am blocat.
Nu. Dacă vrei să pleci, pleacă.
Poftim, ia mașina mea.
Pot să-mi cumpăr alta. Serios, dacă vrei să pleci, pleacă.
Ești îngrijorată de crimă ?
Angajeaza-ți un avocat,
dă-i o declarație detaliată și întoarce-te pentru proces.
Nu lăsa pe nimeni să te scoată din suferința ta.
Mai devereme sau mai târziu o să aterizezi undeva.
Ăsta e un loc la fel de bun ca oricare.
Știi, aș vrea să treacă ziua asta.
Când gătești ești fericită.
Ce te mai face fericită ?
- Brody. - Da ?
Mintea mea nu s-a mă iconcentrat pe asta demult timp.
Ce zonă e asta ?
Amândoi știm cartierul, știi...
să fiu intimă cu cineva, în termenii unui contact fizic.
De ce nu spui : nu mi-am mai pus-o de ceva timp ?
Evident, nu am eleganța cuvintelor tale.
Corect. Fără sex. Ce zici de mâncare ?
De ce nu-mi pregătești cina diseară ?
Sînt multe pe care nu le ști despre mine. Am o grămadă de probleme.
Nu vrei să te implici.
E doar o cină și atât.
Mai vorbim, mai mințim, mai râdem.
Nu e totul despre viață și moarte.
Câteodată e doar distractiv.
Ai pierdut ceva ?
Aveai ușa deschisă. Te simți bine ?
Da, doar că mă grăbesc. Mă duc la Brody la cină.
- La Brody ? - Da.
Atunci nu cred că vrei să ieși la o bere cu mine și cu Lo.
Se descurcă bine cu mine.
Ținând cont de asta, se pare că și Brody se descurcă bine cu tine.
E doar o cină,
discuții, râsete, minciuni.
- Distracție plăcută, dragă. - Și ție.
- De unde ai astea ? - Le-am făcut, idiotule.
- Din făină ? - Din făină.
Arată mai bine că alea de la conservă.
Lasă-mă să gicesc ce ai în bucătărie.
Pizza congelată și bere sigur.
Câteva conserve cu chili, hoț dogs și cinele "Hungry-Man".
Ai uitat de mac și brânză.
Bine.
A trecut mult timp de când am avut lumânări la cină,
sau față de masă, sau o femeie frumoasă cu care să le împart.
Oricine e frumos în lumina lumânărilor.
Ce, n-am voie să fac un compliment ?
Nu știai că lipsa încrederii e ultima modă ?
Dar mersi.
Mereu ai fost așa de dificilă ?
"Am fost" ? La trecut, adică înainte...
Nu, nu, nu... adică "am fost", adică
"dificilă" adică înainte de a fi împușcată ?
Da, așa ceva te poate schimba.
Te afectează într-un fel pe care nimeni nu-l înțelege.
- Deci știi de celelalte lucruri. - Da.
- Rick ți-a spus ? - Nu, nu Rick mi-a spus.
- Am făcut niște cercetări. - Așteaptă puțin...
M-am uitat pe internet.
Ai căutat în mod intenționat ?
Ce vrei să știi de fapt ?
Cât am stat la nebuni ?
Sau cum e să faci terapie cu electroșocuri ?
Încă se mai fface.
Nu m-am referit la așa ceva.
Dar, Reece, vorbește cu mine.
- Spui asta, dar n-o crezi. - Ai dreptate, mint.
Mă interesează doar sexul.
Sati puțin. Așa e. N-o să facem sex.
Haide, Reece. Ai nevoie de cineva cu care să vorbești.
Sînt chiar aici. Vorbește cu mine.
După împușcături, m-am dus la mătușa mea.
Am încercat să mă agăț de ceva, de muncă, de religie...
Și de câte ori mă întindeam după ele, plecăm cu mâna goală.
Apoi erau amintirile și coșmarele și somnambulismul.
Fac lucruri pe care nu le știu.
Apoi am fost la...
spitalul psihiatric MacClean 6 luni.
Bine.
Apoi, după asta, eu... A trebuit să plec de acolo.
Nu vroiam să mai fiu așa. Să mai iau pastile.
Încă le mai am, știi, doar în caz că...
Suvenir de pe muchie.
Deci acum ești neurotică și anală ?
Da și claustrofobă,
tulburări de personalitate și un pic de paranoia.
Ciudat, asta e cam excitant.
- N-o să-i spui lui Rick ? - Nu, n-am să-i spun lui Rick.
Dar sînt sigur că va afla singur.
Dacă nu mă credea înainte, n-o să mă creadă nici acum.
Știai că Doc a fost un artist bun ? Adică bun e cam exagerat.
Dar dacă îi faci o descriere a femeii omorâte,
pun pariu că poate face un portret.
De ce faci asta ?
- De ce te implici ? - E un mister.
- Mă pricep la mistere. - Tu chiar mă crezi.
Da, te cred.
Suntem împreună în asta, Slim.
- Ești sigură ? - Sînt sigură.
Cineva e în toane bune în dimineața asta.
Da, sînt.
Și dacă tot sînt în toane bune, ar trebui să avem o mică discuție.
- Despre ce ? - Despre verdețuri proaspete.
Joanie, ăsta nu e busuioc. E o imitație de busuioc.
- Trebuie să folosim verdețuri proaspete. -"Noi" ?
Tu.
Fir-ar să fie !
S-a spart un pahar în apă.
Nu sângera peste tot pe podeaua bucătăriei.
De parcă aș avea de ales.
Unde e... Unde e Pete ?
- Câte degete ? - Două.
Doar câteva copci.
Ai un cucui drăguț în spatele capului.
Sînt bine. Lasă-mă să mă ridic.
- Doar dacă te duci acasă să te odihnești. - Nu, sînt bine.
- Nu. - Sînt bine.
Du-te acum. Încet.
Bine.
Nu iarăși.
Spune-mi că n-am făcut eu asta.
Buzele sînt mai pline.
Bărbia mai ascuțită și ochii nu-s așa de rotunzi.
Sînt mai alungiți.
Asta e femeia pe care ai văzut-o ?
- Așa e bine. - Nu seamănă cu nimeni cunoscut.
O să fac copii după asta și-o s-o distribui.
Îmi place că porți papion.
Asta făcea Susan, soția mea.
Crede că mă face să par aparte, ca un doctor de orășel.
Îi urăsc.
Îmi închipui că m-ar bântui dacă schimb asta.
Treaba e că după o zi lungă, încă mai vorbesc cu ea.
Unii ar crede că e o nebunie. Eu cred că e doar uman.
Apreciez că încerci să-mi fie ușor.
Făceam doar conversație.
Am stat într-un spital psihiatric 6 luni.
Încercam doar să fac conversație.
Pari obosită. Ai nevoie de ceva să te ajute să dormi ?
De asta am venit aici ? Brody crede că am nevoie de pastile ?
- Nu știu ce crede Brody. - N-am nevoie de pastile.
Nu mă mai întorc acolo.
- Mai degrabă mă confrunt cu teama mea. - Ți-e teamă ?
Până la punctul de a părăsi orașul zilnic, dar n-o fac.
Sînt doar speriată.
Se întâmpla iar.
Ce e ?
Pierd noțiunea timpului. Fac lucruri de care nu-mi amintesc.
Noaptea trecută am împachetat tot, dar nu plecăm nicăieri.
Sînt sigură că e un mare minus pentru mintea mea,
dar am compensat cu un plus, despachetând.
Ceea ce descrii, seamănă cu stres post-traumatic clasic.
Oamenii care s-au confruntat cu amentintari ale vieții
pot retrăi experiența prin coșmaruri și amintiri.
N-am fugit ieri. N-am fugit azi.
Asta e important pentru mine.
- Fată bună. - Da.
Trebuie să-ți spun ceva. Ți-am început cartea.
Îmi place. Adică îmi place Jack, zapacitul.
Sper să n-o sfârșească mort.
Pentru că sper că el și cu Leah să rămână împreună.
E grozav.
Era portocalie. Ca o șapcă de vânătoare.
Hei.
- Care e problema ta ? - De unde ai luat șapca aia ?
Le-au dat-o de la fermă pe durata sezonului de vânătoare.
Toți au primit câte una. Haide.
Sărută bine ?
Nu-ți spun.
- Da. - Știam, știam.
- Când ai următorul liber ? - Miercuri.
Atunci, miercuri mergem în Jackson. Știu un salon grozav.
Și scumpo, fără supărare, ai nevoie de ceva muncă.
Haide, va fi distractiv.
Da, știi ceva ? O să mă gândesc. Mă întorc imediat.
- Linda-Gail. Cum merge ? - Bine.
Da.
Am o anulare mâine la fermă...
și mă gândeam să înșeuez doi cai...
și să ne plimbăm, dacă nu ești ocupată.
Da, ar fi drăguț.
- E drăguț, da. - Da.
Bine, ne mai vedem.
Ce e ?
Reece, știm despre spitalul psihiatric.
O să mă concediezi ?
Dacă o să gătești ca până acum,
nu-mi pasă dacă vi la muncă doar cu o pălărie din folie de aluminiu
cântând.
- Nu iei pastile, nu ? - Nu. Eu...
Acum chiar ai motiv să nu mă crezi.
Nu e vorba de crezut. E vorba despre fapte.
- Treaba e că n-am un cadavru. - Sau nebuna a inventat.
- Reece, doar... - Stai, uite...
- Ce ? - Doc a desenat asta.
E femeia pe care am văzut-o omorâtă. N-am imaginat asta.
- Ce vrei să fac cu asta ? - Arat-o prin târg.
Reece, n-am nimic cu talentele artistice ale lui Doc, dar asta e prea nefinisat.
Fără mai multe detalii, mulți vor crede că o recunosc.
E ceva.
Da, este.
O să-l distribui, să vedem ce apare.
Doar atât îți cer.
- Bună. - Bună.
Ce cauți aici ?
Îmi storcești afinele.
Oh, Doamne.
Nu vor să cadă. Haide !
- Nu vor să cadă ! - Reece. Reece.
- Se întâmpla iar ! - Ce e ?
Asta ! Fac lucruri de care nu-mi amintesc, ca mâncarea în dulap. Împachetatul.
- Reece, când a început să se întâmple ? - După crimă.
A început chiar după crimă. Chiar după împușcături.
- Trebuie să mă întorc la spital. - Trebuie să te calmezi.
Nu ! Nu ! Nu ! Asta fac nebunii !
Nu ești nebună. Nu ești !
- N-ai făcut tu asta. - Da ? Atunci cine ?
Cineva care vrea ca tu să crezi că ești nebună.
- Ce e asta ? - Scotch. Bea.
Cine ar vrea ca eu să cred că sînt nebună ?
Și de ce mi-ar face cineva asta ?
Ai văzut filmul Gaslight ?
Păi de asta te atrag ?
Regresez la stadiul de amnezie, scriind peste tot în apartament
și tu-mi menționezi un film vechi de 50 de ani ?
Ăsta e un da ?
Charles Boyer încerca să-și înnebunească soția, pe Ingrid Bergman.
Nu-ți sună cunoscut ?
Dar de ce ?
Care ar fi cea mai interesată persoană ca tu să pari nebună ?
Cine ar vrea ca tot orașul să nu creadă o iotă din ce spui ?
Nu știu.
- Ce zici de criminal ? - Haide.
O crimă pasională e comisă în sălbăticie,
unde n-ar trebui să fie nimeni, dar există un martor.
Încep zvonurile în tot orașul.
Martorul are un trecut cu probleme psihologice,
provocat de o crimă violentă din trecut.
Dar ea e curajoasă. Insistă că a văzut ceva.
Deci, dacă ai fi criminalul,
trebuie s-o faci să paar că minte
sau că e nebună.
De ce nu mă omoară, pur și simplu ?
Pentru că dacă mori, toți o vor lua în serios.
E mai bine s-o împingi spre nebunie, ca toți să se îndoiască.
- Faci să pară plauzibil. - Așteaptă, că mai e.
Harta, pantofii din frigider, lucrurile de pe pereți,
presupunem că nu le-a văzut nimeni.
Îți erau destinate doar ție.
E mai ușor să crezi că-mi revin,
apoi să creezi un subiect de scriitor.
Nu faci lucrurile ușoare.
Ăsta e un lucru ciudat să-l spui unei femei care încearcă să supraviețuiască.
O femeie care a supraviețuit uciderii prietenilor ei.
Părăsită în întuneric, sângerând de moarte.
Ți-a fost luat totul fără nici un motiv.
E o minune că mai ești sănătoasă.
Așa că nu te mai auto-compatimi.
Ripostează.
Nu știu cum.
Ești una dintre cele mai tari persoane pe care am întâlnit-o.
Mersi.
Brody o să-ți zugrăvească apartamentul ?
- De unde știi lucrurile astea ? - Păi, Mac a venit la o cafea.
A zis că Brody a pus benzină și că se duce să ia vopsea.
Acum mașina lui Brody e afară.
Îmi face un serviciu.
Nu-mi amintesc că Brody să fii făcut asta pentru altă femeie.
- Tu-ți aduci aminte, Pete ? - Nu pot spune că da.
- Bine. Ne culcăm împreună. - Drăguț.
Nu-mi amintesc că Brody să fi zugravit pentru vreo femeie cu care s-a culcat.
Poate că sînt mai bună în pat.
Tu ai zugravit apartamentul vreunei fete ?
Nu, dar i-am mutat uneia un frigider imens.
Oh, da.
Pentru fata aia măritată.
De parcă n-aș știi.
Păi poate că Mă nu știe.
Lo, nu e nimic de spus, pe care ea să nu-l știe
sau să creadă despre tine.
Deci ai avut o aventură cu o femeie măritată ?
- A fost așa de misterios. - Gura, Linda-Gail.
Acum o lună, a dispărut o zi întreagă.
Apoi, la fel de repede cum a început, am auzit că s-a terminat.
Fără nume, fără detalii.
Cu excepția cuiva care i-a văzut călărind pe lângă rîu odată.
O fată cu părul șaten.
- De ce râzi, Pete ? - Nimic.
- A fost o greșeală, Linda-Gail. - Aventura sau că ai fost prins ?
Și ce i s-a întâmplat femeii ?
Cred că s-a ales cu o iritație de la să.
Cam așa ceva.
- Bună. - Bună.
E... albastru.
- Ești un adevărat Van Gogh. - Păi nu prea e albastru.
E azuriu. E culoarea Caraibelor. E liniștitor. E cald.
- E calmant. - Ești un bărbat foarte ciudat.
Mersi. Asta a fost drăguță.
Ne vedem la tine.
Unde pleci ?
Dacă cineva încearcă să-mi facă asta,
nu poate fi oprit până nu e prins și ea e cheia să-l prindem.
- O să le afișezi ?? - Nu, mă duc la tratament facial.
Toți din oraș știu că am fost la pshiatrie ?
Aproape.
Și acum cred că mi-am închipuit că am văzut pe cineva când e omorât.
Nu toți.
Ți-am spus ? Eu și cu Lo ne căsătorim.
Desigur că încă nu știe, dar mă pricep la proiecte.
- Ai o piele nemaipomenită. - Mersi.
- Tu vezi multe femei. - Scumpo, femeile mă văd pe mine.
Bine, poți arăta asta pe aici ?
E dispărută.
Altă casnică care a fugit ?
Da, da, da. Nu mai vorbi. O să pleznești.
Prea târziu. Am pleznit deja acum câțiva ani.
Nici vorbă.
Abia i-am făcut plinul.
Rahat.
E în regulă. Eu sînt.
Reece, calmează-te. N-am vrut să te sperii.
- Ești bine ? - Reece.
E totul în ordine ?
Am văzut mesajul la Brody acasă. Am venit să te caut.
Am găsit pe cineva. O femeie. Un cadavru.
Ai avut dreptate, Reece. Hai să plecăm de aici.
Ar trebui să-i spunem despre apartamentul tău
și despre benzina dispărută din mașina mea.
Trebuie să fiu un martor credibil. Asta vrea Poliția. Credibilitate.
- Totul e credibil. - Oh, bine.
"Hei Rick, știi că am fost nebună înainte ?
Și criminalul crede că sînt nebună. Și încearcă să mă înnebunească."
"Cum asat, Reece ?" "Păi mi-a intrat în apartament,
a aruncat cu vopsea peste tot și i-a spart rezervorul lui Brody."
Și a pus X-uri pe toate pozele alea.
De fapt, eu am făcut-o. Înainte.
- Te înțeleg. - Mersi.
Iartă-mă că te-am speriat, Reece.
Astea sînt pozele ?
Nu e ușor să le privești, așa că nu te grăbi.
A stat în pădure câteva zile înainte ca s-o găsească copii.
O zi sau două ? Au trecut săptămâni de când a fost ucisă.
Asta dacă a fost ucisă în ziua în care Reece a văzut-o.
Putea fi dusă în alt loc și ucisă mai târziu.
- Era mai tânără. - Reece, erai destul de departe.
Nu e ea. Nu e femeia pe care am văzut-o.
Am auzit de femeia pe care au găsit-o.
Cu trecutul tău, cred că ți-e greu.
Aș zice că îi e mai greu ei.
- Cel puțin știi că au găsit-o. - Nu e ea.
Ai încercat vreodată aromoterapie ?
Nimic nu mă liniștește că puțin ulei de lavandă după o baie fierbinte.
Sînt sigură că te ajută cu confuzia.
- Altceva, Reece ? - Cred că am luat tot ce vroiam.
La prânz e mai liber. Ia o pauză.
Nu, îți datorz timp. Plus că nu mai avem salată de cartofi.
Știi Joanie, ar trebui să folosim niște mărar proaspăt.
Clienților nu le pasă de mărarul proaspăt.
Ar trebui să le pese. Și ție. Nu, o facem să ne aflăm în treabă.
Nu s-o facem mai bună. M-am săturat să mă mulțumesc cu puțin.
Ce nu mai suporți ?
Joanie, de ce ar lua Lo lucruri din cabană de lângă lac ?
- Din una din cabanele mele ? - Da.
Se pregătește pentru noul sezon de vânătoare, o face în fiecare an.
Ai întâlnit-o vreodată pe femeia măritată cu care era cuplat ?
- Ce ? - Ai întâlnit-o ?
Odată.
- Ce i s-a întâmplat ? - Ieși din bucătăria mea !
- Îmi pare rău. Eu... - Nu fiul meu.
Nu-ți poți plasa crima imaginară asupra fiului meu !
Treci înapoi la muncă.
- Ai o petrecere ? - Da. Mi te alături ?
- Cu ce ocazie ? - Am demisionat.
De ce ?
Știi care e problema ta ? Asta.
Ai doar un singur scaun.
Îți trăiești viața sperând că nu apare cineva.
Ești în toane bune.
Dacă plec o să-ți fie dor doar de o masă bună.
Cel puțin e ceva.
Să te ia dracu.
- Unde pleci ? - Nu știu.
Haide.
Asta e o rețetă a mamei, destul de faimoasă.
Deschizi o conservă, o încălzești,
apoi o pui într-un castron.
Mersi.
- Îmi pare rău. - Taci și mănâncă.
Brody, e timpul să merg mai departe.
Am depășit ospitalitatea.
- Pe mai multe niveluri. - Unde o să pleci ?
- Nu știu. - Bun plan.
Am sentimente pentru tine și totul e grozav acum,
dar mă tem că nu e de ajuns
pe termen lung.
- Nu-ți pot promite mai mult. - Mai mult ?
Aș fi fericită dacă mi-aș lăsa periuța de dinți
fără să mă simt vinovată.
- Poți să-ți lași periuța de dinți. - Nu vorbeam despre ea.
Ți-ai adus periuța ?
Nu... Ascultă.
După crimă sau din cauză că...
Din cauza crimei și a trecutului meu.
Cred că ești un tip protector,
ca un erou din cărțile tale...
Vrei să rămân pentru că n-am unde să mă duc.
Vrei să rămân ca să ai grijă de mine.
Vrei să rămân pentru că ai nevoie de mine.
Las-o baltă.
- Nu, nu, nu. E în regulă. - Rămâi.
Rămâi.
O să fac o listă cu posibilii suspecți.
- Lo și Debbie Marsden ? - Da.
Am pus-o pentru că nu-mi place de ea.
Poți să-l scoți și pe Lo de pe listă.
Lo a avut o aventură cu o femeie măritată care s-a terminat prost.
- Asta nu-l face criminal. - Și șapca ?
- Toți din oraș au câte una. - Okay.
După crimă nu s-a purtat frumos cu mine.
Asta o s-o pun pe seama faptului că e nebunul orașului.
Dar l-am văzut curățând una dintre cabanele lui Joanie.
Chiar și Rick a zis. Criminalul poate a scuns-o undeva.
Poate că Lo a dus-o acolo și apoi a șters dovezile.
Și dacă a fost d-șoara Scarlet de la bibliotecă cu candelabrul ?
Nu e Lo.
- De unde știi ? - Îl cunosc pe Lo.
"Îl cunosc pe Lo."
Reece ?
- Reece. - E afară.
Cine ?
- Reece. - E afară.
Dă-mi cuțitul.
Treci înăuntru. Încuie ușa.
Reece, deschide. E în regulă.
A plecat. E în regulă. L-am sunat pe șerif.
- Trebuie că supraveghea casa. - Care "el" ?
Nu sînt dovezi că a fost în cabană sau pe lângă.
- Tu nu l-ai văzut, eu nu l-am văzut. - Dar Reece l-a văzut.
Tu te culci cu ea, așa că trebuie s-o crezi.
Pentru mine e doar o femeie cu probleme emoționale
care pretinde că a văzut același om
care a omorât și femeia aia. Doar ea îl vede.
Fă-ne o favoare, Brody, du-o să primească ajutor.
Aveam o impresie mai bună despre tine, Rick.
Eu aveam o impresie bună despre tine, Brody.
M-a msaturat să tot răspund de câte ori Reece Gilmore țipă "lupul"
Cheamă-mă când e o crimă adevărată. Am altceva mai bun de făcut.
- Rick nu ne-a prea ajutat. - Nu-mi pasă. Ia-ți haina.
- De ce ? - Ne petrecem noaptea în Jackson.
A sunat cineva numit Marlie. O știa pe fata din desen.
Ne întâlnim cu ea mâine dimineață la prima oră.
Te-am sunat imediat.
Imediat ce Serge mi-a arătat desenul. Știam că ea e.
Deena James. Locuia în apartamentu de deasupra.
Locuia ?
A plecat din oraș înainte să încep eu să lucrez aici.
A lăsat o scrisoare șefului, spunându-i să-i vândă lucrurile și a dispărut.
- Cum așa ? - Nu eram chiar prietene.
- Era striperiță. - Striperiță.
Se dezbrăca ca să trăiască.
Nu era exact genul de persoană care să stea pe lângă copii.
Desigur.
Apoi avea un băiat numit "Peștele" Pricepeți ? Peștele ei.
- L-ai văzut vreodată ? - Nici pe el, nici mașina lui.
Totuși, el i-a cumpărat lucrurile.
Deena se lăuda cu lănțișorul de la el.
Zicea că e mama perlelor și a diamantelor.
Semăna cu un semicerc înconjurat de pietre prețioase.
Ar fi trebuit să fie Lună.
Peștele i-a dezvălui Deenei partea lui întunecată.
- Și ce s-a întâmplat cu Trout ? - Habar n-am.
Cred că i-a dat papucii. Nu l-am mai văzut.
Deena Black s-a combinat cu un tip care nu vroia să fie văzut cu ea,
dar era destul de ca să-i cumpere bijuterii.
- Nu l-a iubit. - De unde știi ?
"Peștele" ?
Nici o femeie nu vorbește așa despre iubitul ei.
El era însurat. Vroia să termine.
Deena a văzut cum se termină binele și l-a forțat.
- El a reacționat. - Până când a ucis-o.
Câte magazine de bijuterii crezi că sînt în Jackson Hole ?
Prea multe.
Bună ziua. Să vă arăt ceva ?
Sperăm că da. Am mai fost la 5 magazine.
O prietenă de-a mea avea un lănțișor și încerc să găsesc ceva asemănător
cu o lună cu perle și diamante.
S-ar putea să facă parte din seria "Universe of Gems".
Avem mai multe piese făcute anul trecut, cu luna, stelele, sori și planete.
Poate dacă prietena ar veni cu lănțișorul.
O cheamă Deena James. A dispărut.
Și lănțișorul e tot ce avem de la ea.
- Sînteți de la Poliție ? - Nu.
În cazul ăsta, mă tem că nu vă pot da nici o informație.
- Ăla e Lo ? - Unde ?
Ce să caute în Jackson Hole în aceeași zi cu noi ?
- Multă lume vine în Jackson. - Nu, ne urmărește.
Bine, am s-o zic, în sfârșit. Ești nebună.
Dacă Lo n-a făcut-o, atunci cine ?
Boșorogii se dau la una că Deena, nu jeguri ca Lo.
Am să vorbesc cu Rick, poate găsim ceva la Poliția din Jackson.
Dar până atunci, liniștește-te.
- De ce ? - Pentru că dacă e Lo,
lucrurile ar putea să se complice, dacă află cât de aproape sîntem.
Bună.
- Bună. - Urăsc bărbații.
Toți mint, înșeală ca câinii
și Lo e cel mai mare dintre toți.
Noaptea trecută mi-a zis că trebuie să rămână la fermă, că îl durea burta.
Și îl durea ? Nu !
Ruben a trecut acum 15 minute și m-a întrebat cum mi-a plăcut filmul de aseară.
Filmul la care Lo ar fi trebuit să mă ducă.
Zicea că mă iubește și acum mă înșeală.
- L-am văzut în Jackson Hole. - Cu cine ?
Cu nimeni.
- Era singur ? - Da.
- Singur singurel ? - L-am văzut doar o secundă.
Trebuie că face parte din surpriză.
A zis că are o surpriză pentru mine și să nu spun nimănui.
Nu pleca.
Ce tot spui ? Sigur că o să plec.
Când tu, când...
Când primești aia, sună-mă.
Când Lo o să-ți aducă surpriză ?
Sună-mă.
- Ce e cu tine ? - Sînt îngrijorată. Atât.
Ești îngrijorată ? De Lo ? De ce ?
Te rog, sună-mă, Linda-Gail.
În regulă.
Alo ?
Ai primit mesajul meu ?
Știu că o să pară o nebunie, dar azi în Jackson Hole cu Reece...
Unde ? Bine, desigur.
Joanie ?
Am fost o nesuferită ieri...
N-aveam nici un drept să-l insult pe Lo sau pe tine...
și am sărit pe tine și pe Brody pentru că voi sînteți cei mai apropiați
și îmi pare rău.
Pot să suport aproape orice.
Dar să nu te mai aud vorbind despre Lo așa.
Lucrurile nu merg prea bine cu Linda-Gail.
Apoi, orice ai crede despre Lo
nu va fi nimic pe lângă ce-o să-i fac eu dacă îi frânge inima fetei.
O să-ți spun ceva.
Sper să-și pună în ordine sentimentele.
Pentru că toată chestia asta cu "Lumina soarelui, trandafiri și raze de lună"
nu merge pentru mine.
Linda-Gail și Lo, tu și Brody.
Ce-ai zis ?
- Tu și Brody. - Nu, nu, nu.
"Lumina soarelui și raze de lună."
Doamne, ce proastă sînt.
Trebuie să plec.
Are vreo legătură cu Lo ? Că dacă încă îl suspectezi...
Lo ?
Mi-ai promis că n-o să țipi.
Ai promis ?
D-zeule !
Pentru asta ai fost în Jackson ieri ?
Să cumperi florile astea ?
De unde știi că am fost în Jackson ?
Nu pentru asta.
Pentru asta.
Linda-Gail, m-am săturat să pândesc pe lângă restaurant,
să privesc locul unde ești ca să mă simt aproape de tine.
Am terminat cu pierdutul timpului cu femeile.
Te iubesc.
Chiar te iubesc.
Și vreau să muncesc din greu ca să te fac fericită.
- Dacă tu mă vrei. - Da.
- Da ? - Da, de un milion de ori, da !
- Reece. - Știam.
- Medalionul ăla. - Ce e ?
Ce e ?
Tu ești lumina Soarelui pentru el. L-am auzit spunând-o.
A zis că ești lumina Soarelui în viața lui.
Brody ?
Unde e Brody ?
- Ce s-a întâmplat ? - A dat cu capul de lopată.
Când își revine, vom face o plimbare.
- Nu mergem nicăieri. - Ba da.
Vezi tu, face parte din planul tău.
Parte din crimă-sinucidere, din pacttul pe care l-ai făcut după ce ai clacat.
Mai întâi l-ai drogat pe Brody.
Uite pastilele tale.
Apoi l-ai împușcat, după care te-ai împușcat
cu pistolul luat din biroul lui Joanie.
- Deja am sunat la Poliție. - Nu, n-ai sunat.
De ce ai ucis-o pe Deena James ?
- Nu vrei să te lași, nu ? - Te șantaja ?
- Sau te amenința ? - Trebuia să fie doar sex.
Doar pentru o noapte.
Lucruri pe care un bărbat nu le poate face cu soția lui.
Ceva m-a atras la ea.
Întunericul și lumina.
Cerutul banilor.
Eu...
La rîu încercai să-i dai drumul...
- Da. - Am văzut. Nu vroia să te asculte.
Vroia să-mi părăsesc soția.
- Părăsește-ți soția ! - S-a terminat !
Ba nu s-a terminat !
Când i-am spus că nu, s-a dat la mine.
Am lovit-o.
Apoi am îngropat-o.
Trebuia să acopăr urmele.
Am trimis o scrisoare șefului ei.
Dacă Deena era îngropată, cine era femeia găsită de copii ?
Una de 43 de ani din Seattle.
Aproape că semăna cu descrierea ta.
Doar că nu era bătută.
Altcineva abia s-ar fi uitat la pozele alea.
Tu. Tu trebuia să te uiți la detalii.
De ce n-ai lăsat-o baltă ?
- Asta e tot ce vroiam. - N-ai avut de ales.
Așa e, n-am avut de ales !
Deena te-a forțat...
Încercai să te protejezi pe tine și familia ta...
Ai dreptate. Îmi protejam familia.
Sînt de partea ta. Brody și cu mine vom pleca la noapte.
Aș vrea să poți.
Fugi, Reece ! Fugi !
Ridică-te.
Du-te !
Nu te poți ascunde, Reece !
Ăsta e ținutul meu !
Terenul meu !
Te pot urmări la fel de ușor cum m-aș plimba pe Strada Principală.
Asta vrei ?
Să-i zbor creierii în timp ce tu te ascunzi și privești ?
Poftim ?
Așteaptă puțin. Scenariul ăsta pare cunoscut, nu ?
S-a mai întâmplat odată în Boston, nu ?
Reece !
Ridică-te !
Am să-ți fac o favoare.
Am să te împușc prima.
Ca să nu-l vezi pe celălalt murind.
S-a terminat, Reece.
Reece !
Împușcă-mă !
Viața mea s-a terminat oricum.
Nu va fi așa de ușor.
Ai ripostat, Reece.
Ai ripostat.
made by sabian